![23597](https://i0.wp.com/img.utrop.no/wp-content/uploads/2013/10/23597.jpeg?resize=696%2C1044&ssl=1)
Foto: Ann Kristin Engebakken/Kreftforeningen
- – Hvilken julesang liker du best? - 24.12.2018
- – Hvilket statsborgerskap ville du hatt i tillegg? - 17.12.2018
- – Skal du feire julebord i år? - 06.12.2018
– Innvandrere må få bedre informasjon når de er på sykehuset. Vi har hørt historier hvor familiemedlemmer, noen ganger barn, må fungere som tolker for sin mor eller far når det har vært snakk om å informere om alvorlig sykdom, sier Anne Lise Ryel. Generalsekretæren mener å styrke tilbudet om tolker på sykehusene er et viktig ledd.
– I tillegg er det mange innvandrerkvinner som ikke møter til screening, ifølge Kreftregisteret. Årsaken er sammensatt, men innvitasjonsbrevet burde være på deres språk, og skrevet slik at kvinnene forstår innholdet, påpeker hun.
Ryel presiserer at det også er mulig med en kvinnelig radiograf dersom man ønsker det.
– Det er bare å ringe på forhånd og be om det.
Der innvandrerne ferdes
I likhet med Halima Farhia Ali mener Ryel at det er viktig å nå innvandrerne der de er.
– Kreftforeningen har informasjonsmøter hos forskjellige innvandrergrupper på deres møteplasser. Her tilbyr vi informasjon om kreft og symptomer på kreft, om forebygging og betydningen av at kreft oppdages på et tidlig tidspunkt.
– Vi bruker også internett til slik informasjon, for ca 90 prosent av innvandrerne er på nett. Kreftforeningen har annonser og skriver artikler på innvandrernes nettsider. Vi håper at de kommer tidligere til lege og at kreft blir oppdaget tidligere, slik at de ikke får så fatale utganger for familiene som Bukholms tall viser, sier hun.