![31468](https://i0.wp.com/img.utrop.no/wp-content/uploads/2017/06/31468.jpeg?resize=696%2C466&ssl=1)
Foto: Global Panorama/Thomas Angermann
Å trykke “liker” på et hatefullt eller truende innlegg i sosiale medier er i utgangspunktet ikke straffbart i Norge, og ingen er heller straffet for det.
Nå vil Antirasistisk Senter og Sosialistisk Ungdom at dette skal endres, melder NRK.
– I prinsippet er det en ytring som skal kunne straffes, men terskelen bør være høy. Jeg tenker særlig på tilfeller hvor det som likes er en uttalelse om at noen burde voldtas eller drepes, sier Rune Berglund Steen, leder for Antirasistisk Senter, til VGNett.
![](https://i0.wp.com/img.utrop.no/wp-content/uploads/2019/04/23885.jpeg?w=240&ssl=1)
Voldsoppfordring
Også Sosialistisk Ungdom (SU) skulle gjerne sett at det ble straffbart å “like” hatefulle ytringer og trusler.
– I verste fall kan dette sees på som en oppfordring til vold, men det skal være grov ærekrenkelser om det skal få en alvorlig straff, sier Andrea Sjøvoll, leder i SU, til VGNett.
Støtter opp
Jon Wessel-Aas, som er en av de fremste ekspertene i Norge på jus og sosiale medier, støtter opp om forslaget.
– Hvis du trykker «liker» på det som er en straffbar ytring, kan det, avhengig av Facebook-innstillingene, innebære at du republiserer innlegget. Da står du selv ansvarlig for publisering av det samme. Så lenge du er klar over denne funksjonen, kan du i prinsippet holdes ansvarlig for å ha spredt en straffbar ytring, sier Wessel-Aas til VGNett.
Et tolkningsspørsmål
Fagdirektør for Nasjonal institusjon for menneskerettigheter og jurist Anine Kierulf mener på sin side i en VG-kronikk at “likes” på Facebook kan allerede straffes.
– Blant våre lovfestede inngrepsmuligheter er forbud mot å true noen, mot å oppfordre til straffbare handlinger og å fremsette grovt hatefulle ytringer, skriver hun blant annet.
Men, for å avgjøre om en ytring er ulovlig, må den tolkes.
– Ofte er det ganske klart hva en statusoppdatering betyr og det er dessverre ikke sjelden det som står faktisk er straffbart. Men like ofte er det vanskelig å fastlegge hva meningsinnholdet egentlig er, er det en elendig formulert, men åpenbart lovlig politisk ytring? Er det en oppfordring til steining av vantro, eller “bare” formidling av en religiøs tekst? Er det en fryktinngytende trussel eller usmakelig ironi?