![?attachment_id=227238](https://i0.wp.com/img.utrop.no/wp-content/uploads/2020/09/cry-harm-accident-pain-stockpack-pixabay-scaled.jpg?resize=696%2C464&ssl=1)
Foto: Pixabay
Over 18 millioner mennesker i Afghanistan trenger livsviktig støtte, blant annet til mat, varsler Redd Barna. Blant dem er det minst 9,7 millioner barn.
Redd Barnas landdirektør i Afghanistan, Chris Nyamandi, sier landet sliter med en blanding av voldelige konflikter, fattigdom og koronapandemien.
– Det er en desperat ille situasjon som trenger umiddelbar oppmerksomhet fra det internasjonale samfunnet, sier han.
Redd Barna ber om 3 milliarder dollar (25 milliarder kroner) for å betale for bistand knyttet til krisen i år.
Samtidig har FN og dets humanitære partnere i år bedt om drøyt 11 milliarder kroner i nødhjelp til 16 millioner afghanere. I fjor var det rundt 2,3 millioner som trengte livreddende støtte.
– Det er en stor økning i mennesker som trenger hjelp, påpeker Stephane Dujarric, talsmann for FNs generalsekretær.
Ifølge Verdensbanken har pandemien ført til at det importeres langt mindre varer, blant annet grunnleggende husholdningsvarer. Det har ført til en kraftig inflasjon.
Koronaen og den vedvarende konflikten i landet vil gjøre at flere millioner lider i år, sier Redd Barnas Nyamandi.
– Det går særlig hardt ut over barna, mange av dem har ikke levd med noe annet enn vold, sier han.
Han påpeker at rundt 2.000 barn var blant de 6.000 som ble drept i kamphandlinger i Afghanistan mellom januar og september i fjor. Volden fortsetter å tvinge flere tusen på flukt hvert år.
Organisasjonen har delt ut vinterpakker til mer enn 100.000 familier. Det har blant annet vært brensel og en ovn, tepper og vinterklær.
Nyamandi sier situasjonen ble enda verre for det afghanske folket da en giverlandskonferanse i Genève i november ikke klarte å stille opp med nok midler.
– Nødhjelpen til Afghanistan har falt urovekkende på et tidspunkt der det humanitære behovet er stigende. Vi er nå i en posisjon som ikke er bærekraftig der det gis altfor lite for å møte behovet til folket, sier Nyamandi.
– Livet er vanskelig. Faren min, som skaffer oss mat, er syk, sier hun.
Dermed må hun og broren samle søppel for å bruke det som brensel, og det er lenge siden de sist hadde ordentlig tilgang på mat og klær.
– Noen ganger sover vi med tomme mager. På vinteren har vi ikke tepper og varme til huset, sier hun.